29 Lo RR oc 
fkare,' Skyttar , famt Trågårdsmåfltare, hvar i fin 
handtering, föregifva många hemligheter, -ofta 
ogrundade, 
S 6. 28. 
: Honungs-daggen ( Mucor Eryfiphe) har 
jag aldrig funnit vara af Bien åftundad, min- 
dre någon gång efterfökt, oaktadt nåftan alle 
Scribenter, fom handlat om Bifkötfelen, vera 
hårom vidlyftigt at tala. Jag borde hårvid, åf- 
ven fom utt näft föregående artikel ($. 27.) haf- 
va Citerat många Anucorer, hvilka emot mig 
fkrifvit, Men billighets-lagen pålågger mig 
at ganfka fparfamt namngifva dem, hvilkas me- 
ning jag i nårvarande afhandling haft orfik, 
at antingen förbåttra, eller förlågga. — Samma 
höflighet betingar jag mig tilbaka, om jag, vid 
detta granlaga arbete, ockfå finnes Håeoritöss 
hafva tförhaftat eller irrat mig. Man bör föka 
fanning och ej perfoner. Fordna verlden lårer 
hafva trodt, at honun -daggen flutit ifrån luf- 
ten, och fallit på viffa våxter, hvareft Bien 
uphåmtat: den famma a); Denna mening var ej 
at undra på, i en tid, då fjelfve Botanilke Få> 
derne, THEoPreRASTUS,) Dioscoripes och Pii- 
NIUs, icke ånnu haft det nöjet at tydeligen fe 
blomftrens: honungs - källor (ne&aria florum b). 
Naturen hade vål, vid flutet af. nåftledit Secu- 
lum, utruftat den oförlikneliga ”ToURNEFORT , 
hvilken måfterligen teknade soo våxter med de- 
ras naturliga kånnemårken (Charatteres generi- 
GS 
é RR 
fastade 
a) 48 0s Vetenik. Academiens Handlingar 1762. p. 
7. 88. | 
ce) Amoenit. Academ, Tom. 6. p, 263. 
