HYDROGRAFISKA ANTECKNINGAR. 7 
De fyra dygn N.V.vinden blåste, satte strömmen at S.S.O. 11 i dygnet: dess rikt- 
ning var invid kusten mera at O., längre till sjöss mera åt S. Under det öfriga af seg- 
lingen kände vi ej någon ström af betydenhet, och alls ingen åt V.; snarare tycktes den, 
med små mellantider sätta åt O. Da fregattens väg genomskar en del af den rymd, som 
upptages af den s. k. ”Fleuriens hvirfvel”, kan denna sättning åt O. ej väcka nagon för- 
våning. Såsom dock vindens styrka var ganska ojemn, och följaktligen fartygets plats 
enligt räkning något oviss, vilja vi med bestämdhet icke påstå dess tillvaro blott och bart 
på grund af vår erfarenhet. 
Hafvets temperatur, utanför Farallones 15', steg hastigt, när vi hunnit ut i öppna 
sjön: på parallelen 35* var den nära 19”, på 30" N. 22", på 25" N. omkring 25', och nära 
Hawaiska öarna 206”. 
Som värt andra uppehall i Honolulu räckte endast två dygn, förbigar jag det med 
tystnad. N.O.-passaden, blasande temligen frisk, förde oss till 10" N., hvarest han bort- 
dog nästan på en gang. Innan vi ännu hunnit parallelen 5* N., mötte vi de första pu- 
starne af S.O.-passaden, kommande nu från O.S.O.; han stadgade sig snart och fortfor att 
blåsa frisk ända till Tahiti, dragande sig ibland på O. eller till och med på O.N.O. Söder 
om 9* S. hade vi om eftermiddagarne och nätterna talrika byar, men ingen af dem var 
så stark, att man behofde lata mürsseglen löpa. 
Mellan 10'—5' N. kom vinden från alla håll, dock med en afgjord ófvervigt fran 
O. Fullkomhg stiltje förekom sällan; sådan herrskade knappast sammanrüknadt under 
fyratioàtta timmar, eller två dagar af de sju, hvilka vi tillbragte mellan dessa paralleler. 
Några starka skurar föllo väl, men himmelen förblef ej molnhöljd två dagar à rad, och 
ingen enda dag förflöt, utan att observationer af solen erhöllos. 
Mellan Hawaiiska öarna och 10? N. satte strömmen 1 medeltal 12 i dygnet at V. 
Efter tvenne dagar utan märkbar ström, imträdde vi på 8" 40' N. 1 eqvatoriala motstróm- 
men, som på sex dagar vräkte oss 153 at N. 74" O., hvaraf under de två sista dagarne 
73 àt N. 51' O. Dess sydliga gräns var ungefär vid 5" 30' N.: söder om denna parallel 
rönte vi redan inflytelsen af S.O.-passadens driftström, som ända till Tahiti fortfor att 
sätta àt N. 70" V., med en daglig fart mellan 12' och 28, i medeltal 17. 
Likasom de två eller, rättare sagdt, tre föregående gånger, da Eugenies kurs har 
skurit eqvatoriala motstrómmens fara, hafva dess gränser näppeligen angifvits genom na- 
gon temperaturförändring hos hafsvattnet. Från ungefär 26” nära Hawaiiska öarna steg 
den gradvis till 28'; visserligen steg den en stilla dag på 9" N. ända till 2956, men detta 
är ett undantagsfall, ganska förklarligt genom solens inverkan, hvilken gick genom zenith 
och sände sina strålar genom en molnfri atmosfer. Vid motströmmens norra kant fortfor 
vattnets temperatur att vara helt nära 28", men aftog nagot litet mot södra kanten. Man 
skulle visserligen kunna anmärka en sänkning af 1; så snart S.O.-passadens ström började 
lata känna sig; från denna punkt ända till Tahiti höll sig hafvets temperatur under 27”, 
med undantag af två dagar. 
Klippan Manuel Rodriguez, utsatt på mänga engelska kartor men utesluten pà de 
nyare franska, söktes fåfängt redan af kapiten Ringgold vid Förenta Staternas flotta. 
Den klippan tilldelade plats är ganska skiljaktig enligt olika autoriteter; men vi kunna 
försäkra, att den ej är belägen på 11* 5 N., 156? 50' P. (154? 30' Gr.) V., så vida den ej 
möjligen ligger just 1 vattenytan, eller till och med under densamma. 
Frán Honolulu 
till Tahiti. 
Aug. 27— 
Sept. 14. 
