Callao. 
Mars 16—19. 
Från Callao 
till Puná. 
Mars 19— 206. 
Puná. Mars 
27. April4. 
Fràn Puná 
till Panamá. 
April 4— 10. 
4 EUGENIES RESA OMKRING JORDEN. 
Dylika afvikelser från det vanliga förhållandet hafva blifvit anmärkta af flera sjöfarande, 
af hvilka jag vill nämna kapiten Fitz-Roy (Voy. of the Adventure and Beagle, appendix 
to Vol II, p. 270—1). Äfven tyckes hafvets temperatur varit i öfverensstämmelse med 
strömmens anmärkta riktning: den var på Valparaisos redd endast 15', steg dagen efter 
afseglingen till 18*, och fortfor att stiga till 15” S., hvarest den hann till 23. Under de 
påföljande dagarne var den märkbart lägre, nedstigande stundom till 19, och dessa dagar 
satte strömmen något åt V., åt hvilket håll von Humboldts ström börjar att vrida sig vid 
20” S., så väl genom inverkan af jordens rotation, som till följe af kustens sträckning. 
På Callaos redd vexlade hafsvattnets temperatur mellan 1953 och 169). 
Till Santa Clara gick seglingen temligen raskt med laber bris af S.O.- S.V. och 
något disigt väder; men det korta afståndet från Santa Clara till ankarsättningen vid 
Puna tog oss tre dagar, under hvilka stiltjen endast sällan afbróts af små korringar fran 
V.-kanten. 
De tre första dagarne satte strömmen åt S. 30' V. 12' om dagen: hafvets tempe- 
ratur steg derunder från 20* till 24". Mot ett temligen tvärt, men snart ófvergaüende, 
sjunkande svarade en stróm af 8' om dagen àt V.N.V. 
Den 20:de, på 91* S., 83* 0' P. (80* 40' Gr.) V., genomskuro vi en rymd, besádd 
med fläckar och ränder af mörkt rödbrun färg, 
upptagande omkring 12. 
Under vårt vistande i Puna hade vi endast stiltje och helt labra korringar med 
nästan ständigt mulen himmel. Vindens riktning var från alla kanter af horizonten, men 
om dagen mera från N.O.—N.V., om natten från S.V., d. v. s. temligen regelbundna sjö- 
och landvindar. 
Uppehàllna af stiltje nådde vi öppna sjön först den 6:te på eftermiddagen. Vi hade 
sedan temligen labra vindar från V.—SV. med mulen himmel samt mycket regn och åska. 
Eqvatorn skars om aftonen den 9:de på 82” 30' P. (80* 10' Gr.) V. Passerande öster om 
PerLarchipelagen nådde vi Panamá den 16:de, efter att två gånger hafva ankrat 1 anse- 
ende till svårigheten att om natten segla i detta farvatten. I viken hade vi vinden fran 
alla håll, stundom temligen frisk från N.N.O.—N.N.V. 
Under det vi följde Syd-Amerikas kust fördes vi af strömmen mot S.V., omkring 
10 om dagen, ända till 1” N.; till ankars för varpankare nära Cap Pasado funno vi ho- 
nom medelst loggen sätta 0,7 i timman åt nämde håll. Vattnets temperatur var 26"— 
27". Mellan 1” N., Cap San Fransiscos latitud, och Cap Corrientes, satte han àt N. 30" O. 
30' på två dagar, och mellan Cap Corrientes och Cap Solano, på tjugufyra timmar, 42' at 
N. 6 V. Cap Corrientes tyckes således väl fortjena sitt namn. Mellan Cap Solano och 
Perl-archipelagen satte strömmen på ett dygn 25 åt N.V. I Panamaviken steg hafvets 
temperatur stundom öfver 28”. 
Dessa våldsamma strömsättningar, anmärkta redan af Dampier 1 hans förträffliga 
skildring af dessa trakter, förorsakas utan tvifvel af den stora eqvatorial-motströmmen, 
som, brytande sig mot landet, delar sig i två grenar, af hvilka den större bildar en 
hvirfvel i Panama-viken, och den mindre förorsakar den ström åt S.V., hvilken vi hafva 
anmärkt söder om Cap San Francisco. Jag skall snart visa, att Eugenie genomskar denna 
nämnda motström på tre olika longituder mellan Amerikas kust och meridianen 152” P. 
