bb 
eo 
MAGNETISKA OBSERVATIONER. 
Som likväl vid föregående bestämning några värden på 
log 53,72 Pra 
blifvit obegagnade, nemligen två för R, och tre för D,, hvilka i jemfórelse med de 
öfriga observationerna, gifva alltför afvikande resultat, så har tillfórlithigheten af det er- 
hållna värdet på x i någon mån minskats, om det också för det närmast afsedda 
ändamålet kunde anses vara tillräckligt noggrannt. Det är derför jag sökt att äfven 
på ett annat sätt bestämma nämnda konstant, hvartill några 1 Upsala på afstånden 1,0, 
0,8 och 0,7 eng. fot anstälda deviationsobservationer lemna erforderligt material: 
För att göra metoden fullt begriplig, skall jag först lemna en allmän redogörelse 
för mitt förfaringssätt och sedermera anföra de talvärden, som dervid erhållits. 
Låt e, e, e, vara afstånden mellan den fixa och den fria magneten, 
Pp, P3 Ps och €, €, $', de dervid för de båda magneterna A, och 5, erhållna 
deviationsvinklarne, 
så erhålles, genom kombination af två af dessa observationer, följande eqvation, som 
är analog med den ofvan i (2) gifna: 
log ära » + y — log (1 + pla— 2) dz 
der v = korrektion för temperatur, 
V= » » induktion. 
Betecknas venstra membrum, hvars värde genom insättning af de observerade 
quantiteterna erhålles bekant, med 
log (1 + m,), 
och vi för korthetens skull sätta 
så fås | DESERTUM Eu d cet cce Ree s essct (3) 
der p och q äro obekanta. 
Kombineras på samma sätt observationerna på afstándet e, med t. ex. dem på af- 
ståndet e,, erhålles likaledes 
hvilka båda eqvationer gälla för den ena magneten. 
För den andra deviationsmagneten erhålles analogt 
TNI PDAS CRDI ss SA RE ER AE TATA NE NR BR RA (5) 
och RT KE UR DEG PAD [Sen MR ERU. Nee DM e LL er (6). 
Visserligen skulle redan dessa fyra eqvationer vara i allmänhet tillräckliga för att 
bestämma koefficienten p och q för hvardera magneten, men då värdena på m, och m,' 
i närvarande fal föga skiljde sig från hvarandra, har jag för vinnande af större nog- 
grannhet föredragit att ur dessa eqvationer härleda endast medelvärdena på de ifråga- 
varande qvantiteterna, för att sedermera genom samtidiga intensitetsbestàmningar med 
de båda magneterna få veta de specielt för hvardera magneten gällande värdena på 
p och q. 
