30 EUGENIES RESA OMKRING JORDEN. 
Kalla vi 
m —$(m, *m' n= sn tn); P—4i(ptp) Q-—iÉ(g-*4) 
samt (nec pube =P q es(Qape gre. 
eller s—$(p—p) och = $(9— 4 
så erhålles genom addition af (3) och (4), och likaledes af (5) och (6) 
m — aP- bQ 
4 Nee ee t 
ur hvilka eqvationer medelvürdena P och Q kunna erhållas. Och följaktligen blir för 
afståndet e medelvärdet x angifvet genom 
P 
1 ört S. 
Genom att åter subtrahera (3) från (4) erhålles 
Tony nb tate DISCERE NS mUEIN e c ERR (8), 
hvilken eqvation således blir den ena vilkorseqvationen vid bestämningen af s och sc', 
och dymedelst äfven af de särskilda för hvardera magneten gällande värdena på x. 
En andra vilkorseqvation mellan sagde qvantiteter erhålles derigenom att, sam- 
tidigt som deviationer anstäldes med den ena magneten, svängningsförsök egde rum 
med den andra, och omvändt. Vore de riktiga värdena på x bekanta, skulle samma 
medelvärde X för hela observationstiden erhållas medelst de med hvardera magneten 
"gjorda observationerna, men deremot måste en skilnad mellan de beräknade värdena 
på X uppkomma, ifall medelvärdet på x användes vid beräkningen. Det är ur denna 
skilnad, som den andra vilkorseqvationen på nedanstående sätt kan erhållas. 
Om nemligen skilnaden mellan de båda, medelst medelvärdet på x, beräknade vär- 
dena på logaritmerna för den horizontela intensiteten betecknas med 4, och sanna 
värdena på x med x, och x,, blir 
4 
log X*5-—.-log V» för den ena  magneten, 
log X—5 = B+log Vx » » andra —» 
samt log X — A-clog V z, — Blog V x, 
hvaraf log Va = log Vx $ 
log Va = log Vx + 5 
således log = SÅ) 
eller 5 = 1+J. 
2 ; ; 1 1 
A andra sidan är, om vi sätta « — — och f ==) 
2 4 
N x,— | t o(P- e) * (Qc) 
x, — 1 a(P— e) 4 (Q — s") 
d. E v. = 1 + 208 + 285", 
