INDLEDNING 
ed Norges Overtagelse af Spitsbergen er det af den norske Rege- 
Ne. fastslaaet, at den officielle Fælleshbetegnelse for denne Øgruppe 
og Bjørneø skal være »Svalbard«. | 
Navnet Svalbard findes jo flere Steder paa Island"), selvfølgelig 
uden at man derfor mener, at noget af disse Steder skulde være det 
Svalbard, der er nævnt i de gamle islandske Optegnelser. 
Det har naturligvis heller ikke været den norske Regerings Hensigt, 
at det skal betragtes som en Kendsgerning, at Spitsbergen er opdaget 
af og har været kendt under Navnet Svalbard af de gamle Nordboer. 
Dette berettiger de historiske Kilder jo ikke til. Da der imidlertid sik- 
kert er mange, der — fordi man har fastslaaet dette Navn paa Spits- 
bergen — har faaet den fejlagtige Anskuelse, at det nu maa være bevist, 
at man her har det Svalbarde, der omtales 1 de gamle islandske Annaler 
og i Kursforskrifterne 1 Landnamabok, vil jeg henlede Opmærksomheden 
paa, at det Land, der omtales i disse, efter al Sandsynlighed ikke er 
Spitsbergen, men Grønlands Østkyst ved Scoresby Sund. 
Gamle Beretninger. 
I det efterfølgende skal jeg efter »Grønlands historiske Mindes- 
maerker«?) og Finnur Jönsson’s »Landnamabök«®?) gengive den Omtale 
Svalbarde (9: den kolde Kyst) faar 1 de gamle Optegnelser: 
Islandske Annaler. — Blandt Islands historiske Skrifter er de 
i Middelalderen forfattede Annaler af stor Vigtighed. De var for en Del 
1) Paa islandske Kort og i »Den islandske Lods« findes Navnet flere Steder: 
Indenfor Sydsiden af Thistilfjördr, Vest for Halvoen Langanes, ligger en Kirke af 
dette Navn, og tæt ved den udlober en Aa, Svalbardsa. Det hojeste og kendeligste 
Fjeld indenfor Halvøen Langanes hedder Svalbardshnukr og er 738 m højt. En 
anden Kirke, der hedder Svalbard, ligger paa Ostsiden af Eyjafjördr; ud for denne 
ligger Svalbardseyri. 
2) Kbhvn. 1838 —45. 
3) Kbhvn. 1900. — Jeg er Professor Finnur J énsson megen Tak skyldig for 
flere værdifulde Oplysninger. 
